Не се насилвай. Не си му свикнал на това.
Не е честно спрямо пиенето да го използват така.
Ама това е много добро!
Направихме всичко по силите си.
Ако трябва да виним някого,
то това е съдбата.
Не се измъквай със "съдба".
Толкова много умряха. Няма да се върнат.
Това е повече, отколкото мога да понеса.
Аз убих Брад.
Не си.
Не си, но...
Съжалявам!
Всеки, който се приближи до мен, умира.
Може би, но ти имаш задача.
Не можеш да се откажеш.
Нали?
Да, така е.
Трябва да се изправя срещу него.
ИЗБОР
А, вижда се вече.
Най-после пристигнахме.
О, да! Ще си вземем сладоледов пудинг!
Приемам, че си гладна.
Страхотно. Как позна?
Знам всичко за теб, скъпа.
Забрави! Няма да те огрее, мили.
Добре ми го върна.
Кажи?
Всъщност нищо...
Здравейте! Има ли някой тук?
Ало!
Кой е там?
Бедни, злочести пътници, странстващи из пустинята.
Извинете, но може ли да влезем?
Ще ви пусна срещу $300 000.
Толкова много.
Ами да! Знам, че ги нямате.
Това означава, че няма да ви пусна.
Каква е тази враждебност?
Не сме опасни. Аз съм Мерил Страйф от Бернар...
Не ме интересува дали сте от Бернардели или федералните.
Няма да влезете!
Не може така.
Да вървим. - Какво?
Хората от града сигурно си имат причина.
Още ли не се е оправил?
Мога ли да ти помогна?
Добре ли си?
Няма ли да благодариш на добрия човек?
Кажи "благодаря".
Благодаря.
Много добре!
Там има само пустиня.
Да се отклоним леко от пътя си.
Хайде, да вървим.
Чакай де!
Извинете.
Какво?
Махайте се! Разкарайте се оттук!
Да, да!
Чакайте! Ей, чакайте! Не сме дошли да се караме!
И нас не ни пуснаха в града.
Оставете ни да си починем малко.
Няма да останем безплатно! Тези как ви се струват?
Значи имаме сделка.
Г-н Улфууд, това са запасите за спешни случаи.
Това е спешен случай, нали?
Определено е такъв.
Кълна се, никога не съм срещала толкова неорганизирани хора.
Мили, какво правиш?
И вие ли искате? Наистина, ама наистина е много хубаво!
Разбирам. Това са сирачета, а?
Да. Наистина е голямо съвпадение,
но се събрахме тук през последните 3 месеца.
Необичайно е, но понякога става така.
Много ни помогнахте.
Нямахме много храна.
Просто ви подаваме ръка.
Защо не ви пускат в града?
Не пускат външни хора, пък дори да са само деца.
Там са уплашени.
Защо? - Не знам.
Обаче всеки град наоколо е бил изоставен
с изключение на Кейбас.
И моят град беше изоставен.
Един ден, без предупреждение, всички започнаха да се изнасят.
Не взеха нищо със себе си, не казаха и дума.
Татко, какво ти става?
Какво ти става? Кажи нещо!
Какво правите?
Татко!
Мамо...
Мамо!
Татко!
Тръгнаха си от града,
като че ли нещо ги контролираше.
Другите деца са преживели същото.
Кажи ми едно.
Видя ли някой друг, освен хората от града?
Не,
но чух някакъв глас.
Глас?
Казваше: "Това получаваш за това, че се бавиш толкова."
Той е.
Никога не си дава почивка, нали?
Какво ще правите? Ще влезеш ли?
Няма дете, което да те приветства само като му се усмихваш.
Дайте тук. Аз ще го нося.
Хайде да вървим.
Та каза ли нещо за децата?
Я тихо! Просто са малко срамежливи.
Браво на вас! От голяма помощ сте ни.
И ако го срежеш с ножа,
покрай сухожилието под правилния ъгъл...
и поръсите добре с черен пипер,
ще се запази много по-дълго време.
Жените са невероятни. - Вярно.
Хей, какво готвите?
Това е тайна, докато не сервираме.
Да! - Как може да сте толкова лоши?
Винаги въздава проблеми.
Не разливай.
Обслужете се.
Вкусно!
И това не е лошо.
Много бързо заспаха.
Сигурно отдавна не са се отпускали.
Само ги погледни.
Мамо... тате...
Ако се забавя, те ще предприемат нещо.
И все пак...
не можем да ги оставим.
Горе главата. Да ударим по чашка.
Ей, какво правиш?
Чух изстрел!
Откъде дойде? - Не знам. Да проверим.
Стойте далеч от прозорците!
Какво става, мадам?
Не се приближавай до прозорците!
Всички добре ли са?
Залегни!
Излизайте! Знаем, че сте вътре!
Ако не излезете до 10, ще влезем ние!
10! - Какъв е планът?
Можем да се разберем само с преговори.
Преговори с тия?
По-добро не можеш ли да измислиш? Няма значение. Ще отида сам.
Три!
Две!
Едно!
Не знаем какво сме направили, че да ни нападате.
Ще ни кажете ли за какво става въпрос?
Преструвате се на добри с децата само за прикритие,
скапани боклуци!
Не знам за какво говорите.
Не си играй с нас! Само вие сте близо до града!
Успокойте се малко!
Нищо не сме направили.
Не ми се прави!
Джефри беше убит! Беше най-добрият ми приятел!
Вие...
сте като стадо овце!
Недей!
Стига с твоя вечен мир!
Моля, изслушайте ме...
Скапани мерзавци!
Чуйте ме.
Какво?
Какво беше това?
Какво правят тук червеите?
Ти...
Мястото от солидна скала ли е?
Трябва да е, иначе не биха построили къщи.
Тогава те какво правят тук?
Не знам. Обаче тук не е безопасно.
Ще бъдем примамки! Изведете децата!
Разбрано.
Ще ни пуснете в града си, нали? - Да.
След като го уредихме... - ... да се захващаме за работа.
Късмет.
Благодаря.
Насам!
Помощ!
Добри червейчета! - Настигат ни бе, кретен!
И тях ли не мога да убия?!
Разбира се, че не!
Трябва ли да правя като теб?!
Какво им става? Не са ли прекалено организирани?
Определено.
Той е някъде там.
Някой страхливец гледа отстрани, докато му вършат мръсната работа.
Мислиш ли, че...
Как червеите са влезли в града?
По покривите!
Ако се качите нависоко, няма да могат да ви стигнат.
Добре!
Какво ти стана? Ранен ли си?
О, божке...
Хей, върни се!
Заемам се!
Ужасно.
Градът ни...
Мили и момчето къде са?
Не се тревожи. Той е с тях.
Така е.
Но какво е това?
Имам усещането, че нещо не се връзва.
Проклятие! Толкова са много!
Чакай!
Хванах те.
Спокойно. Няма от какво да се срамуваш.
Нямам куршуми!
Това е!
Какво?
Ти ги контролираше с високо честотен предавател.
Защо? Защо го направи?
Защото аз...
... съм Гън-хо Гън!
Аз съм четвъртият Гън-хо Гън, Зази Звяра.
Шегуваш се.
Не плачи!
Ама сте досадни! Мразя деца.
Плачат, глезят се, мият си зъбите, когато им кажат,
защото са прекалено глупави да се противопоставят.
Нямат свободна воля!
Сигурно не разбирате защо го върша.
Недей!
Бийт!
Казвам се Зази! Зази Звяра.
Не си такъв.
Миналата нощ плака.
Преди малко се опита да ме одобриш.
Като демон мога да блокирам съзнанието и спомените си.
Не го вярвам.
Насилваш се да го правиш, нали?
Такъв като теб не може да е реален!
Хубаво. Умри в твоя си розов свят.
Спри, Бийт!
Как можа?
Защо?
Защо го застреля?
Децата са деца, но той беше демон.
Ако не го бях застрелял, ти щеше да лежиш там.
Грешиш. Нямаше да ме застреля.
Спри да мислиш като дете!
Ти грешиш.
Какво друго можех да направя?
Ние търсим едно място.
Място, където да живеем мирно.
Място без войни, без насилие.
Място, където хората да живеят като хора.
Недей...
Недей да ми казваш мечтите си на такова място!
Превод: ckitnik - RyuKo FanSubs